Kan vi stole på vedkommende, Isaac?
- Det bliver vi nødt til. - Hvad om vi ventede lidt?
Vi kan sælge diamanterne i det nye år.
Nej, politiet er i hælene på os. Vi skal have omsat dem nu.
Se på mig.
Lad diamanterne være. Lad os rejse fra det hele.
Lad os pakke i aften. Vi har nok til at rejse til Amerika.
- Vi går glip af 500.000 franc. - Vi kan klare os uden.
Hvis jeg ikke er tilbage i morgen, skal du tage varerne og rejse.
- Jeg rejser ikke uden dig. - Jo, for så er jeg død.
Jeg beklager forsinkelsen. Jeg kørte forkert. Har De pengene?
MAIGRET OG MORDET VED VEJKRYDSET
Jo Jo.
- Vil du have lidt frisk bagværk? - Mange tak.
Min mand er kørt uden at have spist sine to croissanter.
Og hvis jeg beholder dem, ender jeg med at spise dem.
Mit tøj strammer, så jeg burde opgive at spise og bare lime mad på hofterne.
Godmorgen. Det er bare mig.
Godmorgen.
En dag besvarer De min hilsen, og så får jeg et hjertetilfælde.
Så er De nødt til at tale med andre og sige, hvor ambulancen skal hen.
Og det vil jo ryste Dem.
Vær venlig at sætte den på igen.
Jeg sætter kaffe over.
Michonnet-damen er kommet.
- Der er morgenmad om ti minutter. - Mange tak.
Jeg havde jo håbet, at du var stået op.
Undskyld.
Hjælp!
Det er en trist dag, når en politimand dør.
Jeg traf Claude Dumoulin første gang, da vi var politikadetter i sin tid -
- sammen med flere af jer andre.
Efter 28 års tro tjeneste fortjente Claude et langt otium.
Sådan skulle det ikke være.
Det gode hjerte, han tjente os med, viste sig at være udslidt.
Vi takker dig, Claude, for din tjeneste og dit venskab.
- Hvorfor er familien her ikke? - Han har ikke set Juliette i årevis.
- Klarer han den? - Ja, han er en arbejdshest.
- Tager du kæresten med i biografen? - Hun har kun én friaften om ugen.
Og man taler ikke sammen i biografen. Man stirrer bare på lærredet.
Der er da andet, man kan gøre i biografen.
Janvier her. Chef.
Det er kriminalassistent Grandjean fra Arpajon.
- Det er længe siden, Louis. - Send nogle folk til Gare D'Orsay.
En drabsmistænkt har taget toget til Paris.
- Hvilket tog? - 11.10.
- Janvier. - Carl Andersen. Muligvis bevæbnet.
Signalement?
En høj mand med et mørkt brilleglas. Han rejser sammen med en kvinde.
- Hans hustru? - Nej, søster.
- Er det politifolk? - Denne vej.
- Det gør ondt, Carl. - Ti stille!
- Det gør ondt! Det gør ondt! - Stille.
- Slip hende! - Hænderne op. Stil kufferten.
- Stil kufferten. - Hænderne op.
Vend Dem om. Hænderne om på ryggen.
- Før ham ind. - Min søster er uskyldig.
- Kom så. - I kan ikke tilbageholde hende.
Vær venlig at stå ud.
Hun vil ikke komme ud.
- Hvad hedder De? - Hvor er jeg?
De er i Quai des Orfevres. Vi har nogle få spørgsmål.
Kør mig hjem. Jeg vil bare hjem.
Det forstår jeg godt. Forhåbentlig kommer De snart hjem.
- Maigret. - Louis.
Hendes bror låser hende inde. Naboerne har ikke set hende i et år.
Kør hende hjem. Så afhører jeg hende der.
Bertinet kan vise vej. Lad mig tale med hende.
Jeg ved, at du er drabschef, men sagen er ligetil.
- Hvem er offeret? - Han havde ikke noget ID på sig.
Han sad skudt i Andersens bil. Var Andersen bevæbnet?
- Var han bevæbnet, Janvier? - Ja, chef.
Tja, det var så det.
- Navn og adresse, tak. - Andersen med fornavnet Carl.
Jeg er dansk statsborger og bor i Arpajon.
- Fjern snørebånd og bælte. - Nej.
- Læg dem på bakken. - Jeg vil bevare en vis værdighed.
- Det er helt i orden. - Dansker!
- Vær venlig at tage brillerne af. - Er hans ambassade kontaktet?
Jeg ønsker ingen hjælp derfra. Efter en kort afhøring -
- vil De indse, at hverken jeg eller min søster har dræbt den mand.
Tag brillerne af.
- Hvem er den dræbte i Deres garage? - Det ved jeg ikke.
- Så De har aldrig set ham før? - Det er jo det samme spørgsmål.
Hvis jeg havde set ham før, ville jeg nok vide, hvem han var.
Ergo har jeg ikke set ham før.
- Vil De omformulere spørgsmålet? - Hør her …
Fortæl os, hvad der skete i morges.
- Nabokonen kom med brændt brød. - Det var hende, der slog alarm.
- Arbejder hun for Dem? - Hun leverer en form for mad.
Jeg betaler, hvad jeg kan. Hun er gesjæftig og kan lide at hjælpe.
- Hvad tid? - Normalt kl. 8.
Medmindre hun virkelig brænder det på, for så bliver kl. 8.15.
Hvad skete der så?
Jeg så hende styrte af sted som en opskræmt gås.
Da jeg kiggede efter, fandt jeg liget.
- Hvordan endte det der? - Det kan jeg ikke svare på.
- Er det Deres pistol? - Ja.
- Er De samler? - Ja. Jeg samler sportsskydevåben.
- Hvorfor havde De den på Dem? - Det kan jeg ikke svare på.
- Hvad skal det sige? - Det er indlysende.
Jeg vidste ikke, jeg havde den med. Den burde ligge i min samling.
Da De nu så den døde mand 1 Deres bil -
- hvorfor stak De så af i stedet for at tilkalde politiet?
Min søster, Else
Det kan jeg ikke svare på.
Goddag, De taler med kriminalassistent LaPointe.
Jeg søger nogle oplysninger om en anholdt dansk statsborger.
Han hedder Carl Andersen og er 33 år gammel.
I går spiste vi aftensmad kl. 20 1 min søsters soveværelse.
- Leveret af Deres nabo? - Jeg rørte selv en omelet sammen.
Jeg låste min søsters dør kl. 20.30 og gik så selv i seng.
- Hvem er De? - Har De ikke hørt efter?
Den danske ambassade kender ikke nogen Carl Andersen -
- som skulle bo i Arpajon eller noget andet sted her.
- Så hvem er De? - Jeg hedder Andersen.
Tror De ikke, jeg finder ud af det?
Jeg fortæller Deres familie, at De holder Deres søster indespærret.
Og at De har begået et drab.
- Hvorfor låser De hende inde? - For at beskytte hende.
Mod hvad?
Mod det hele.
Mod fristelser. Menneskeheden. Mod at finde døde mænd i sit hjem.
Sid ned, så laver vi lidt kaffe.
Undskyld, frøken …
Frøken?
- Er den Derringer drabsvåbnet? - Den er blevet affyret for nylig.
- Jeg får Moers til at se på det. - Det er der ingen grund til.
Jeg har sendt Moers til Arpajon. Han skal undersøge liget.
- Jeg har fået liget flyttet. - Det har jeg standset.
- Kan Grandjean ikke klare sagen? - Der er noget, jeg ikke forstår.
Han gemte vel liget i bilen for at skjule det senere.
- Men hvorfor ikke i bagagerummet? - Han er jo ikke rigtig klog.
- Han havde våbnet og ville flygte. - Og det foruroligede ham ikke.
- Jeg tror på, at han ikke ved det. - Han lyver.
Han blev først oprørt, da du nævnte hans familie.
Du får en dag mere. Hvorfor kom du ikke til begravelsen?
- Du og Dumoulin arbejdede sammen. - Ja.
Udmærket.
- Du burde have været der, Louis. - Hvordan døde han?
Alene. Han havde været død i tre uger. Der var flasker overalt.
- Sådan skal man ikke dø. - Nej, det skal man ikke.
- Hvem er det? - Det må være kogekonens mand.
- Jeg misunder Dem ikke. - Hvorfor ikke?
Den ene kvinde har låst sig inde, og den anden snakker uafbrudt.
Jeg sagde, at jeg ville lave kaffe, men han vendte sig ikke. Han er sær.
Han går med det det sorte brilleglas, og han vil ikke omgås folk.
Han er svær at komme ind på.
Jeg må tale for os begge to. Det er som at tale med sig selv.
- Er det normalt Dem, der laver kaffe? - Ja.
Der var ikke mere petroleum, så jeg måtte hente noget i garagen.
- Opbevarer de petroleum i garagen? - Ja.
Og så gik jeg ind i garagen. Men De kan ikke tvinge mig derud igen.
Ingen vil tvinge Dem til noget.
- Moers? - Spørg mig ikke, hvem han er.
Tøjet kommer fra flere lande. Jakken er engelsk, skjorten fransk.
- Hvilket våben blev benyttet? - En lille pistol. På klos hold.
Krudtmærkerne viser, at pistolen var mindre end fem centimeter væk.
- Hvornår blev han skudt? - For mindre end 12 timer siden.
Så efter midnat, som alle gode mord.
Og jeg fandt denne kalot i hans lomme.
- Blev han skudt i bilen? - Der er hverken blod eller hjernevæv.
- Så nej. - I garagen?
Der er intet blod nogen steder, så han blev dræbt et andet sted.
Stakkels mand.
- Hvad foretager du dig? - Tøjet er måske købt på rejser.
Men det, man køber tættest på sin bopæl, er ofte skoene.
Sid ned.
- Er de til mig? - Ja, fra Rouen, skat.
Du har altid noget med til mig. Jeg er en heldig pige, Richard.
- Har de anholdt danskeren? - Ja.
Og sigtet ham for drab?
Rolig. Jeg er her nu. Du har været så tapper.
Ja, jeg har været tapper. Hele dagen.
- Må jeg spørge Dem om i aftes? - Ja.
- Hvad hedder De? - Oscar Vitanes.
- Hvor længe har De åbent? - Vi lukker aldrig.
Det er Frankrigs travleste værksted. Alle frugtvognene kommer denne vej.
- Så De en ung mand ankomme i går? - Nej.
- Midt i 30'erne. - Er det den døde?
De er sære derovre. Der er altid mørkt efter kl. 21.
Man kan høre ham skyde i haven, men ikke i aftes.
Goddag.
De ville vist tale med mig.
Lader Deres bror altid våbnene stå fremme, eller låser han dem inde?
- Skal De ikke spørge mig om i morges? - Vær venlig at svare.
- Må jeg tage en cigaret? - Ja, selvfølgelig.
Han låser aldrig sine skydevåben inde.
Fortæl mig, hvad der skete i morges.
En gentleman ville tænde min cigaret. Vil De vise Dem som en gentleman?
] morges kom min bror ind til mig, mens jeg kun var halvt påklædt.
Han sagde, der var et lig i garagen, så vi skulle væk.
- Ved De, hvem den døde var? - Jeg kiggede ikke.
Og jeg ved heller ikke, om min bror kendte ham.
- Sagde Deres bror, at De skulle væk? - Jeg sagde, at vi skulle blive her.
Folk vil forstå, at hvis han slog nogen ihjel, var der en grund til det.
- Hvorfor tog De så med ham? - Vi har kun hinanden, hr. kommissær.
Vi er de eneste, der er tilbage af vores familie i Danmark.
Og min bror …
Min bror har mistet familieformuen.
Det piner ham mere end at have mistet øjet.
- Hvordan mistede han sit øje? - Ved en flyveulykke.
Der udbrød brand i hans cockpit, og det ødelagde hans øje.
- Hvornår var det? - For tre år siden.
Vil De stille et spørgsmål mere, eller kan jeg gå ind i seng igen?
- Hvordan tjener han penge i dag? - Han designer stof for Dumas et Fils.
Er Andersen Deres rigtige navn?
- Else … - Ja, det er det.
- Vær ikke bange for Deres bror. - Men jeg er bange for ham.
Der er sindssyge i vores familie. Vores bedstefar tog sit eget liv.
Men først efter at have slået andre ihjel.
- Du skal kigge ind til Andersen. - Jeg ringer ned til arresten.
Nej, du skal selv gå derned og tage hans snørebånd og slips.
- Du skal blive nede ved cellen. - Han begår da ikke selvmord.
Nej, ikke hvis du er der.
Spørg politiet i Antwerpen, om de kender til den jødiske herre.
Hvad kan du byde på?
Vagt! Kom her i en fart!
Se at få løsnet bæltet. Skynd dig lidt!
Skynd dig!
Jeg har ham!
Han klarer den. Lad os få ham ned at sidde.
- Hvorfor ville De begå selvmord? - Herinde kan jeg ikke beskytte hende.
Og jeg slipper jo ikke ud herfra, vel?
Hvis De hjælper mig, kan jeg hjælpe Dem.
- Hvordan kan jeg hjælpe Dem? - Ved at være ærlig.
Liget og våbnet blev fundet hos mig. Jeg ved ikke, hvordan det er gået til.
Jeg er ærlig over for Dem, hr. kommissær.
- Og det hjælper jo ikke noget. - Hvad hedder De?
Min farfar sagde, at noget af det værste, samfundet havde gjort -
- var at give politiet mere magt.
Nu kunne enhver opkomling stå i en gentlemans stue og betvivle ham.
Da hans far blev opsøgt af en betjent, fik han ham sparket ud fra godset.
Hvad hedder Deres slægtsgods?
De er en gentleman fra en lille dannet elite i det danske samfund.
Deres skader gør Dem letgenkendelig.
Det er kun et spørgsmål om tid, før jeg finder frem til Deres navn.
Hvordan føles det at være så vansiret?
Da jeg sprang ud af det fly, troede jeg, at jeg skulle dø.
Jeg mente, at jeg fortjente at dø.
Alligevel anråbte jeg Gud for første gang 1 mit liv.
Hvis jeg fik lov at leve, ville jeg udrette noget godt.
Mit liv ville ikke være meningsløst.
Chef …
Politiet i Antwerpen kendte offeret. Han hed Isaac Goldberg.
De kendte til et parti stjålne diamanter fra et kup i London.
De mente, at han var hæler og afsatte dem.
Kender De en juveler fra Antwerpen ved navn Isaac Goldberg?
Nej.
- De skulle have ladet ham hænge sig. - Enig.
- De løslader ham. - Hva'?
Hov!
Stop! Vent!
Vent!
Goldbergs bil passerede grænsen Kl. 22 i aftes.
Hvis han blev skudt om natten, er han kørt direkte til Arpajon.
Det er en blå Renault med nummerpladen P3016.
Det belgiske politi siger, at diamanterne ikke er hos Goldberg.
Han ville nok sælge dem i Arpajon.
Andersen havde dem ikke på sig, så enten har han dem ikke -
- eller også har han ikke afsat dem, så han skal overvåges døgnet rundt.
Hvorfor har du løsladt Andersen?
- Han gør ingen gavn nede i cellen. - Hvorfor ikke det?
Lad mig tale ud. Vi kan overvåge ham nu.
Hvis han er skyldig, kan han føre os til diamanterne.
Han er skyldig! Han havde våbnet.
- Den kan være anbragt … - Hør efter.
Han stak af. Han ville begå selvmord. Og han havde liget i sin bil.
Vi ved ikke, om han anbragte det der. Måske var det en fælde.
Er han skyldig, har han diamanterne. Så tager vi ham, når han afsætter dem.
Du tror altid, at du har ret, Maigret. Sådan har du altid været.
Men jeg er ikke en af dine nikkedukker.
Det her er min efterforskning. Jeg ville ikke have ham løsladt.
Jeg mener nu noget andet, og du leder ikke denne efterforskning.
- Politiet har løsladt danskeren. - Hvabehar?
- Find ud af hvorfor. - Det kan jeg ikke.
Jo, det vil ingen finde underligt.
Hør, om de har sigtet en anden.
Er det dig?
- Har de løsladt dig? - Ja.
Hvad har du fortalt dem?
Sandheden.
- Sandheden? - Selvfølgelig ikke hele sandheden.
De holder jo nok øje med os, så vi må være hævet over mistanke.
Jeg troede aldrig, jeg så dig mere. Jeg troede, at du ville flygte videre.
Jeg mistede modet, da jeg troede, de ville beholde mig.
Jeg ville ikke flygte uden dig.
Godaften. Må jeg komme ind?
Jeg vidste ikke, at De var tilbage. Så havde jeg taget to portioner med.
Har man fundet ud af, hvem manden i garagen var?
Ja, det mener jeg. Hvis De …
… Vil stille maden i spisestuen, tak.
Har de fundet morderen, for jeg får ikke lukket et øje -
- hvis De stadig er på fri fod?
Eller hvis den, der myrdede ham, er på fri fod. Undskyld.
DIAMANTKUP I LONDON
Jeg har sagt undskyld til dine folk for mit hidsige udbrud.
Jeg skylder også dig en undskyldning.
Ude i Arpajon er jeg jo vant til at få min vilje.
Jeg burde have informeret dig om beslutningen.
Det er kun gamle venner, der kan råbe ad hinanden, uden at det gør noget.
Hør, Claire kommer til Paris i aften. Hun skal ind og shoppe lidt.
Vil du og Louise spise middag med os? Vi har jo folk på sagen i Arpajon.
Jeg prøver bare at slutte fred.
Tak, Louis. Det ville være hyggeligt.
Hvor dejligt at se dig. Hvor længe er det snart siden?
- 16 år. - Vi talte netop om det i taxien.
Ja, det må det være. Pigerne er jo flyttet hjemmefra.
Tak.
Hvordan har du det, Maigret? Det gjorde os ondt med Dumoulin.
Mange tak, Claire. Jeg har det fint.
Der var kun få til begravelsen.
- Hustruerne bør ikke blande sig … - Så lad være!
- Hvordan døde han? - Alene.
Det var trist.
Jeg kan huske, da vi fire var ude at danse sammen med Dumoulins.
Jeg har valgt at glemme vores danseår.
Du og Juliette plejede at komme hjem til os, og så stadsede vi os ud.
Så tog vi hen på den lille bar, indtil de var færdige på akademiet.
- Jeg savner Paris. - Kommer du tit til Paris?
Ja, jeg må ind og shoppe af og til, ellers går jeg fra forstanden.
Tak.
"Den yngste søn sagde til faderen:"”
"Giv mig den det af formuen, som tilkommer mig."
"Så delte han sin ejendom imellem dem."
Bare hun bliver der hele natten.
"Nogle dage senere rejste den yngste til et land langt borte."
"Der ødslede han sin formue bort i et udsvævende liv."
- Hvad mon han læser for hende? - Godnathistorier.
Du kan gå om bagved og se, om han sniger sig ud den vej.
- Nyder du ikke mit selskab? - Jeg har oplevet det, der var værre.
Værsgo. Jeg tager en whisky.
- Hvad tænker du på? - Petroleumsbrænderen.
- Der var hældt petroleum i vasken. - Var der det?
- Jeg kunne lugte det. - Er du sikker?
Nogen ville være sikker på, at fru Michonnet gik ud i garagen.
Er de begyndt, Jo Jo?
- Godaften, Michonnet. - Godaften.
Godaften, Jo Jo.
- Er der noget galt? - Er vi stadig venner?
- Ja da. - Jeg tror, at han vil skilles.
- Hvorfor tror du det? - Han har vist en kvinde i Paris.
Det har han haft før, men det her er anderledes.
- Ved du, hvem det er? - Nej, det gør jeg ikke.
- Hvordan er det anderledes? - Det lyder måske fjollet, men …
Det er bare noget andet.
Tidligere når han havde andre kvinder, var han kærligere over for mig.
Men nu er han kold, som om han skal til at forlade mig.
- Åh, Claire … - Jeg kan udholde utroskaben.
Men jeg vil ikke kunne holde ud at blive kasseret og ynket.
Det er næppe noget alvorligt.
Den her check blev sendt tilbage, fordi han ikke havde dateret den.
Den er udstedt til et sted, der hedder Chez Mireille.
Det er mange penge.
Jeg ville være taget derhen i går, men jeg magtede det ikke.
Jeg blev på hotellet hele dagen. Jeg havde ikke lyst til at se hende.
Kan du ikke finde ud af, om han har en elskerinde der?
Jeg bør nok ikke blande mig. Tal dog med Louis.
Vil du ikke nok finde ud af det?
Du hedder Jo Jo, ikke? Kriminalassistent Janvier.
Ja…
Der er gået en det mænd derind. Hvad foregår der?
- Vent, Jo Jo. - Rolig. Alt er i orden.
- Der foregår noget derinde. - Ja.
I kender reglerne.
Luk os ind.
Bare fortsæt, gutter. Jeg satser på, at fyren med undertrøjen taber.
- 5-4 på, at han vinder. - Top, Richard.
- Det her er jo ulovligt. - Så anhold dog hele banden.
Det virker harmløst, Janvier.
- 5-4. - Top.
- Kender du dem alle? - Jeg holder opsyn.
Stop.
Tag dem og giv mig dem igen udenfor.
Lad ham tro, at vi ikke sladrer.
- Er det virkelig noget for Dem? - Nej.
Men jeg vinder altid, for de andre spiller på deres venner.
- Claire tror, at Louis vil skilles. - Er det noget, hun ved?
Har han fortalt dig om en kvinde? Hun bad mig tjekke en adresse.
Jeg synes ikke, at du skal blande dig.
- Claire bad mig om det. - Hun har tolereret de andre kvinder.
Hun vil ikke "tolerere". Hun vil have, at han bliver.
Du ved ikke, hvordan det er at være gift med en politimand.
Man hører om alle Paris' forbrydelser.
Og oven i det er der så Louis' kvinder og Claudes druk.
Juliette Dumoulin sagde, at hun hadede at vente på Claude.
Kom han hjem og var fuld? Hun følte sig som i et fængsel.
- Gør du også det? - Du er jo ikke som de to.
Men jeg er bange for, at du en dag ikke vender levende hjem.
At jeg mister dig på grund af dit arbejde.
Jeg må hellere tage den.
Maigret.
Ved hjælp af én dansk ordbog.
Vi har fundet artikler om en flyveulykke for tre år siden.
Det står i Dagbladet.
Overskriften lyder: "Mand brændt i flystyrt."
LaPointe, har I fundet frem til Andersens rigtige navn?
- Ja, og du vil næppe tro det. - Jo, måske.
Hans far kommer i morgen.
Min søns navn er Sievens. Han er døbt Carl.
Min datters navn er Else.
Hvornår havde De sidst kontakt med dem, hr. ambassadør?
De er mine yngste børn. De har altid stået hinanden nær.
Og der har altid været noget oprørsk over dem.
Utugtige forhold. En playboylivsstil.
Min søn er vokset op uden nogen form for pligtfølelse.
- Hverken for familie eller fædreland. - Deres børn har forandret sig.
- Deres søn er meget religiøs. - Min søn er en ryggesløs mand.
Og han vanærede os.
Så for fem år siden besluttede jeg at afskære forbindelsen til dem.
Dem begge to.
Jeg lukkede for familiefinanserne og forbød dem at bruge vores navn.
- Har De kontaktet ham efter ulykken? - Jeg læste om ulykken.
Min ældste søn tog kontakt til ham og fulgte hans religiøse omvendelse.
Det er rent skuespil.
Når frugt først er rådden, bliver den ikke moden igen.
Jeg er kommet, fordi det er min pligt at informere Dem om hans identitet.
Jeg stoler på, at De ikke oplyser pressen om hans navn eller familie.
Deres søn er mistænkt for drabet på en belgisk statsborger.
- Har han forbindelser til det land? - Jeg kender ikke hans forbindelser.
Og jeg ønsker heller aldrig at høre mere om dem.
Andersen må ikke høre om det her. Han skal tro, at vi står i stampe.
Så begår han måske en fejl.
Vi må finde ud af, om det var Andersen, Goldberg skulle møde.
BELGISK JUVELER FUNDET DØD I ARPAJON
Hvor er hun?
Sarah Goldberg?
Jeg forstår, at De har min mands lig. Jeg vil gerne se ham.
- Skete der noget i aftes? - Nej, han læste op fra Bibelen.
Der var nævekamp i værkstedet.
Bertinet er bestukket af dem. Han ville hindre mig i at sladre.
Naboen, Michonnet, var der også.
Maigret ved, hvem Andersen er.
Gå hjem og sov ved telefonen. Lad mig vide, om de anholder nogen.
Døren er åben.
Godmorgen.
Jeg ville informere Deres spioner om, at jeg skal til Paris i dag.
Hvis jeg kørte uden et ord, ville det virke mistænkeligt.
- Hvorfor skal De til Paris? - Det er den 15. i dag.
Den dag, jeg afleverer stofprøver. Den dag, jeg får min løn.
- Det er vel i orden? - Ja, men jeg skal ransage Deres hjem.
- Jeg tænkte, De ville være til stede. - Jeg er nødt til at tage til Paris.
Det gælder også Deres søsters værelse, så vi skal bruge nøglen.
Selvfølgelig.
Følg efter ham.
Er De slet ikke bekymret for, at min bror bare stikker af?
- Nej. - Hvorfor er De så sikker på det?
Jeg tror på ham, når han siger, at han ikke kender Isaac Goldberg.
Var det det, han hed? Skal De ikke høre, om jeg kendte ham?
- Gjorde De det? - Nej.
De kan fortsætte Deres ransagning nu.
Carl tror, at oplæsning fra Bibelen giver mig de retfærdiges søvn.
Men jeg har tit brug for lidt hjælp. Har De ikke det?
De virker som en trist mand.
Fortæl mig, hvorfor De er så bedrøvet.
En mand, jeg kendte, døde for nylig. Han var en god og ærlig mand.
- Men han døde alene. - Uelsket?
Glemt af dem, der engang elskede ham.
Er det det, De selv frygter?
Nej.
Det skal De ikke skamme Dem over. Alle mænd søger trøst.
Og alle mænd vil gerne føle sig betydningsfulde.
Det er det, der knytter jer sammen.
Jeg bad dig glemme den handel, men du var grisk.
Du sagde, at jo mere vi havde, desto bedre blev vores nye liv.
Åh, Isaac, min egen.
- Hvor skulle De hen? - Til Amerika.
De skal ikke dømme ham. Hans forbrydelse var offerløs.
- De smykker var jo forsikret. - Ingen forbrydelser er offerløse.
Når man har oplevet det, vi oplevede under krigen, kender man forbrydelser.
Jeg vil se det sted, hvor han døde.
- Ved De, hvem han skulle møde? - Ja. Og de skal lide for det.
Dem? Var der flere end en?
Jeg vil sige en bøn for min mand på det sted, hvor han døde -
- og så siger jeg, hvem de var.
- Hvad er det, De foretager Dem? - De har jo ikke fået noget at spise.
Deres bror sagde, at De holder af omeletter.
Min bror laver elendige omeletter.
Kendte Deres bror Isaac Goldberg?
Deres bror er her jo ikke, så De behøver ikke at være bange.
Vi boede i Antwerpen efter ulykken. Juveleren var en af hans bekendte.
- Har De truffet ham? - Jeg? Nej.
Jeg var låst inde på pensionatet.
Men Carl fortalte om sine møder. Goldberg var hæler.
Han solgte mine ringe.
- Hvem kendte Deres bror ellers? - Jeg kender ikke dem alle sammen.
- Men han fortalte om Goldberg. - Og hans hustru?
Hun er på vej hertil for at fortælle os det hele.
- Hvis du ved mere, så sig det. - Jeg ved ikke, hvad min bror lavede.
Kom her.
Hvis han ikke vender tilbage, bliver De så hos mig i nat?
Jeg har ikke været alene om natten i lang tid.
Vil De låse mig inde og beskytte mig?
Hvorfor kommer han tilbage?
- Jeg blev presset af vejen. - Hvor er Andersen?
- Han slap fra mig. - Hvem tvang dig ud i grøften?
- Det så jeg ikke. - Hør om Andersen er hos Dumas.
Få alle vogne til at se efter ham.
- Kan jeg hjælpe? - Vi klarer det.
- Så du så ikke, hvem det var? - Nej.
Hun er her om en times tid, chef.
- Ti stille og læg hovedet tilbage. - Hjælper det?
- Det sagde min mor altid. - Og hun var måske læge?
Hold hårdt fast på det.
Hvis Andersen er kørt til Belgien, finder vi ham aldrig.
Han kender jo alle 1 underverdenen derovre.
- Hos Maigret. - Det er mig.
- Kommer du hjem senere? - Jeg håber, at vi afslutter sagen nu.
- Tænker du stadig på Dumoulin? - Hvor vidste du det fra?
Jeg kender dig jo. Smiler du?
- Forlader Louis så Claire? - Hvorfra vidste du, jeg tjekkede det?
Jeg kender dig jo.
Louis afholder et møde hver tirsdag i Chez Mireille, så nu er Claire rolig.
- Hvad er det for møder? - Poker. Af og til er der også piger.
- Men Louis møder bare gamle venner. - Jeg har aldrig brudt mig om poker.
- Jeg tror, du ville være god til det. - Vi ses senere.
Farvel.
- Hvad arbejder Michonnet med? - Han er sælger for …
Ja, det ved jeg faktisk ikke.
- Hvad laver Michonnet, Oscar? - Han er rejsende i hotelsengetøj.
Hvis han flyttede, gik jeg fallit.
- Du er sent på den. - Ja.
Hvorfor er politiet her?
Den dræbtes kone kommer og fortæller, hvem han skulle møde.
- Hvor ved du det fra? - Det sagde Jo Jo.
De har ransaget danskerens hus. Ja, de afhørte sågar mig.
De spurgte hele tiden til petroleummen 1 danskernes ækle lille blus.
Der kommer de.
- Vil De tale med hende derinde? - Ja.
Ned! Ned, alle sammen!
Bliv liggende. Få fat i en læge.
Skuddene kom derfra.
Tænd billygterne, Grandjean.
- Er De uskadt, chef? - Ja.
Hvor bliver lyset af?
- Nej, ikke mod os. - Den vej.
Derhenne. Lys den vej.
Stands, ellers skyder jeg!
Giv mig våbnet!
- Jeg vil have en advokat. - Sæt ham der.
Skaf mig en advokat nu!
Michonnets revolver er ikke blevet affyret.
Såret tyder på en jagtriffel.
Se, hvad du kan finde.
Din morderiske lille orm!
Jeg har ikke slået hende ihjel. Få ham væk! Få ham væk!
- Kun et udskud slår kvinder ihjel. - Louis!
Det var ikke mig!
- Jeg har ikke slået hende ihjel. - Få dem ud.
- Der var en anden ude i vinmarken. - Hvem?
Jeg så ikke hans ansigt. Jeg hørte skud og løbende fodtrin.
- Hvilken vej? - Det ved jeg ikke, for så kom I.
Og så ville jeg hjem.
- Hvorfor var du ude i vinmarken? - Han har skudt både hende og jøden.
Han ville ikke lade hende tale.
Hans revolver er ikke blevet affyret, Louis.
Hvad skulle De ude i vinmarken?
Jeg vil tale med en advokat, før jeg siger mere, Maigret.
Richard!
- Hvor lå det? - 30 meter fra hvor vi fangede ham.
Det er Andersens riffel.
- Jeg er ked af det, min egen. - Hvorfor er du ked af det?
Se, om den mangler i samlingen.
- Du er da ikke indblandet i noget. - Vær venlig at gå væk.
Vær venlig at gå væk.
Nej!
Richard.
Richard! Richard!
Riflen stammer fra Andersens samling. Vi fandt to patronhylstre derude.
- Det er sikkert drabsvåbnet. - Michonnet må have stjålet det.
Han sagde, at der var en anden.
- Andersen! - Han er stukket af med diamanterne.
Hans bil blev fundet ved grænsen.
Jeg vil ikke kritisere dig, Maigret, men det var en fejl at løslade ham.
Så Michonnet og Andersen var sammen om det.
De skød Goldberg ude ved vejkrydset og ville gemme liget senere.
Men hans kone så det og slog alarm. Siden da har de været på flugt.
- Mener du også det? - Ja.
Så få udfærdiget rapporten. Og lad os lægge låg på sagen.
- Kan du klare resten, Louis? - Ja da. Og tak for din hjælp.
Det var rart at samle det gamle hold.
- Hvem har mekanikerens erklæring? - Det har jeg.
- Nå, du er hjemme. - Jeg ville ikke vække dig.
Jeg ville ikke gå i seng, før du var hjemme.
- Gik det godt? - Nej.
Venter du gæster, eller er du tørstig?
- Godaften, chef. - Gå bare ind.
- Godaften. - Janvier og LaPointe, kom ind.
- Så siger jeg godnat. - Nej, vær sød at blive her.
Sid ned.
Hvad er der los, chef?
Hvad er hovedårsagen til, at folk bliver vrede?
- At de bliver bange. - Grandjean er blevet bange to gange.
Da De løslod Andersen, og da Michonnet ville sige noget.
- Hvad er han så bange for? - Mener De, at han er indblandet?
For ti år siden, da han forlod 8. afdeling -
- gik der rygter om, hvorfor Dumoulin fik ham sendt væk fra Paris.
- Fordi han var korrupt? - Det var jo bare rygter.
Men nu tager han og Claire på dyre ferier til Nice.
Selv om han er korrupt, så er det her jo voldsomt.
- Måske er han blevet grådig. - Ja, det er han måske.
Hvis Michonnet havde ret i, at der var en anden ude på marken -
- hvem kunne det så være? Hvem var ikke sammen med os?
Grandjeans makker, Bertinet.
- Var Michonnet slet ikke indblandet? - Jo, det tror jeg.
Dagen efter drabet på Goldberg kom han hjem i taxi.
Han er rejsende sælger. Hvorfor kørte han ikke i sin egen bil?
Han havde lige solgt Goldbergs bil.
Han måtte først ændre lidt på den. Og Oscar Vitanes maler biler.
Så alle fire er indblandet?
Hver tirsdag aften de sidste to år har Louis spillet poker her i byen.
Netop. Og sæt, de fire mænd, som spiller poker i Chez Mireille, er:
Grandjean, hans makker, Michonnet og mekanikeren.
- Men ikke Andersen? - Jeg tror, at de skød skylden på ham.
De anbragte liget i hans bil, så fru Michonnet kunne finde det.
- Du ser nærmere på Vitanes. - Javel.
Find ud af, hvor Michonnet kørte hen med Goldbergs bil.
Jeg tager til Antwerpen.
Må jeg spørge, om De genkender dem her?
Det gør jeg ikke.
Har De set denne mand?
Har De set den mand?
Jeg betaler for gode oplysninger.
- Hvem er det, jeg skal genkende? - Richard Michonnet.
- Han ser lidt sløj ud. - Har han forhørt sig om Goldberg her?
Nej.
Louis Grandjean.
Jeg har aldrig set ham. Og ellers ville jeg gemme mig.
Jeg kan kende en strømer, når jeg ser ham.
- Var det alt? - Nej, der er en mere.
Nej.
Han hedder Andersen og boede her et års tid.
Han var en religiøs tosse, hvis De forstår, hvad jeg mener.
Han ville frelse faldne kvinder.
Han prædikede, at tyve skulle aflevere det, de havde stjålet.
- Manden var en idiot. - Hvad med hans søster?
Det er ikke hans søster.
Hans søster døde.
8. afdeling kendte til Vitanes. En bokser, der slog sig på indbrud.
- Grandjean anholdt ham tre gange. - Han hjalp ham i gang i Arpajon.
- Tal selv med ham. - Han skaffede Oscar det værksted.
Det er deres hælercentral.
- Og de bruger frugtbilerne. - Nemlig.
Michonnet afsatte de dyrere varer via hotellerne.
Han havde en mappe med smykker.
En piccolo i Rouen så ham køre i en rød Renault.
Samme mærke som Goldbergs.
- Hvad gør vi? - Nogen har diamanterne.
- Ja. Hvornår er De tilbage? - Jeg tager direkte til Arpajon.
Andersens søster døde af lungebetændelse for to år siden.
Pigen er en prostitueret ved navn Emma Brandt.
De er mand og kone. Hun kendte Goldberg.
Hun er forbindelsen mellem Arpajon og Goldberg.
- Skal du arbejde? - Ja, det er tirsdag.
- Jeg troede, du kunne holde lidt fri. - Gid det var så vel.
- Hvad tid er du tilbage? - Du skal ikke vente på mig.
- Vi ses, Jo. - Ja.
Hold øje med det hele, Jo.
Kør bare.
- Du og Oscar har en god forretning. - Ja.
Der er noget, som undrer mig.
Hvorfor har så mange lastbiler dog brug for nye reservehjul?
Hver gang jeg har været her, har I taget et gammel reservehjul ud -
- og lagt et nyt reservehjul ind.
Har du noget imod, at jeg åbner et af dem?
Fortæl mig det hele, så skal jeg sige, at du har været samarbejdsvillig.
- Så slår Oscar mig igen. - Nej, det skal jeg nok forhindre.
Han og Grandjean klarede det fint, indtil hun dukkede op.
- Else? - Hun bedøvede sin bror og kom her.
Hun fik dem lokket med til Paris. Hun sagde, hun kedede sig her.
Grandjean ville gøre alt for hende.
- Var diamanterne Elses idé? - Hun sagde, at de kostede 500.000.
Og de penge havde de ikke.
Jeg advarede Oscar mod at begå drab, men hun …
- Men hun sagde, at … - De kunne skyde skylden på Andersen.
Ja.
Hun sagde, at hvis han blev anholdt for drab, ville han begå selvmord.
De ville få diamanterne, og hun ville blive af med ham.
- Hvem slog Goldberg ihjel? - Manden, hun lovede at rejse med.
Grandjean.
De anbragte ham i Andersens bil og fik fru Michonnet til at finde ham.
Else fik ham til at flygte.
De sagde, at Andersen ville fremstå som skyldig.
Hvem der?
Carl?
Hvad er der sket, Carl?
- Han ville slå mig ihjel. - Hvem?
Bertinet. Politimanden. Jeg er kommet for at beskytte dig.
- Hvor var du på vej hen? - Ingen steder.
Men din kuffert …
Ville du rejse, fordi jeg ikke var vendt tilbage?
Jeg elsker dig.
Og Gud elsker dig … Han vil altid våge over dig.
Emma!
Der er lidt ekstra, nu hvor Michonnet er død.
- Så er det slut? - Ja.
Når I vågner i morgen, er pigen og jeg væk.
- Hvor tager I hen? - Som om jeg ville fortælle dig det.
Hvis jeg var jer, ville jeg også forsvinde. Vi ses.
Følg efter ham.
Stands, ellers skyder jeg!
Thierry Bertinet.
Du er anholdt for drab … Gør nu ikke noget dumt.
Da jeg ankom her til stationen -
- følte jeg mig fri for første gang i flere årtier.
Fri fra jobbet. Fri fra Claire.
Hvor skulle I hen?
Hun ville gifte sig med mig 1 Monte Carlo.
- Du ved, hvad slags kvinde hun er. - Hun elsker mig.
Og selv om hun ikke elsker mig, er det bedre end at vende hjem.
Hvorfor hader du Claire så meget?
Jeg har ikke brug for dine psykologilektioner, Maigret.
Du og Dumoulin burde være præster. Men I er nogle fjolser.
Du lader Louise bo i en lille hybel, mens andre rager til sig.
Andersen minder om dig.
Han var bare Emmas billet ud af Antwerpen.
- Sådan et fjols. - Du er hendes billet ud af Arpajon.
Du har aldrig evnet af aflæse folk, Louis.
- Har han fortalt, hvad der er sket? - Bertinet standsede ham.
Han blev efterladt som død, men kæmpede sig hjem igen.
- Er han vågen? - Ja. Han spørger efter sin bibel.
Carl?
Der er en, som vil tale med dig. Nej, bliv liggende.
Er det hende?
- Nej. - Kan De give hende en besked?
Sig, at hun skal læse i Bibelen, mens hun er i fængsel.
Der er større glæde i himmelen over en synder, der omvender sig …
Fortæl hende, at jeg vil vente på hende …
… Uanset hvor længe det varer.
Det skal nok gå.
Carl fik hjertestop i ambulancen.
- Er han død? - Nej.
- Han holder fast ved livet. - Hvorfor?
Af samme årsag, som han kæmpede sig hjem til dig med en kugle i kroppen.
Fordi han vil beskytte dig.
- Han gav mig en besked til dig. - Glem det.
- Han vil vente på dig. - Jeg vil ikke høre det.
Da vi anholdt Michonnet i vinmarken, var han på vej hen for at skyde dig.
Du arrangerede handlen med Goldberg, så Sarah måtte ikke identificere dig.
For så ville du få ham afsløret.
Jeg syntes om Michonnet.
Han ville hverken beskytte eller eje mig.
Han ville bare tjene hurtige penge.
Mænd er sjældent så ærlige.
Man er en fantasi, en vej til frelse eller en flugt fra hverdagen.
Du betragtede da Carl og Louis som dine flugtmuligheder.
Ja.
Og på et tidspunkt tænkte jeg, at De måske også kunne være en billet.
Men nej.
Nej.
Måske vil alle mænd bare holde en fangen.
- Og det var jeg træt af. - Det tror jeg ikke, at Carl ville.
Jeg tror, at han elsker dig.
Og på sin egen sære måde mente han, at ved at frelse dig -
- frelste han også sig selv.
Han er en skadet mand, men han er en god mand.
Og han er din ægtemand.
Vil du tale med ham?
Danske tekster: Aage Brock - Subline